Timpurile se schimbă.
Eu sunt Ed Sullivan, iar acesta este Broadway-ul!
Am un vis.
Sunt cel mai mare!
Hei, jucați ca niște fete!
Vă bateți joc de mine?
Hei, Winnaker, vrei să-ți aduc o fustiță?
Îți aduc o fustă, dacă ai de gând să joci în continuare ca o fată.
Aia e, aia e. Haide, pregătiți-vă faza.
Haideți, haideți. Pregătiți faza!
Aia e! Aruncă mingea! Bagă mingea în coș, bag-o!
În regulă, bine! Aia e!
Felicitări, d-le antrenor.
E bine, e perfect. Așa să faci!
Ridică-ți brațul. Aia e. E bine, e perfect.
Și dacă faci așa...
În regulă. Poftim.
Grozav. În regulă Mark, e bine. Ai controlat bine mingea.
Brent, ești pregătit? Uite o pasă cu pământul.
Nu-i nimic. O să supraviețuiești.
- Nu eu sunt de vină. Tata e! - Trădătorule!
- N-am de gând să am probleme fără să fi făcut ceva rău.
- Data viitoare, prinde-o cu mâinile, nu cu brațele!
Alo!
Eu sunt Don.
Știm că ți-ai făcut praf genunchiul.
E greu să renunți la visul tău, să o iei de la capăt,
dar mă bucur să aud că ești interesat de postul de antrenor, d-le Haskins.
McCarty spune că ești un învingător.
- Apreciez lucrul acesta. Vedeți d-voastră, stilul meu de a antrena este unul care...
Ai jucat pentru dl. Iba, așa că știi cum
să îi ții în frâu pe băieții ăștia indisciplinați.
- D-le, eu pun mare preț pe disciplină. Filosofia mea la baschet este...
- D-le Haskins, știi, noi suntem o școală mică și nu putem plăti foarte bine.
Așa că va trebui să vă cazăm pe tine și familia ta în dormitorul băieților,
să îi poți supraveghea și pe jucători.
Dar veți beneficia de mese gratuite la cantină.
Și veți avea pate din belșug de soare de Texas. Deci, cum vi se pare?
- Păi, dacă de asta e nevoie pentru a antrena
în baschetul de primă divizie, atunci...
Mie îmi convine.
E doar un orășel vechi și prăfuit.
- Da, dar dacă are un teren acoperit și echipament adecvat pentru jucători
atunci vreau să antrenez acolo. Vreau să joc împotriva celor mai buni.
- Vroiam doar să vă mulțumesc pentru că m-ați adus la echipă.
Noi ăștia trebuie să rămânem uniți.
Ești aici de câteva săptămâni, nu? - Da.
Și ce crezi?
- Nu-i mare lucru, dar avem cu ce lucra. Am ajuns. Gata?
Aici veți locui.
Bună, d-le antrenor.
Ross Moore, preparator la echipă și consilier spiritual.
- Vom avea nevoie de așa ceva. Ea e soția mea, Mary.
Bună, d-nă Haskins. Haideți înăuntru.
- Regret nespus că vă lăsăm pe drumuri. - O, nu.
Nu mă lăsați pe drumuri. Nu vă faceți griji.
Mă gândesc să vă las aligatorul ăsta aici.
E un ornament bun pentru tavan. - Mișto!
Ați auzit? M-am decis.
Băiețelului îi place aligatorul. O să-l las aici.
- Am studiat lotul. E cam sărac în jucători.
Îl avem pe Baudoin, din Albuquerque, a marcat 20 de puncte pe meci sezonul trecut.
Avem un băiat din Missouri. Rapid și bun pe apărare-un puști pe nume Armstrong.
David Palacio. El e cel mai bun marcator din El Paso.
Așteptăm și transferurile de la licee.
Iar Jerry, cel cu cazarea, spune că în serile
în care se servește taco vom avea un public numeros.
În serile cu taco?
În serile cu taco.
Ce buget avem pentru recrutări?
Ross spune că bugetul e subțire.
- Cum pot să fac o echipă câștigătoare dacă nu am un buget pentru recrutări?
- Ascultă, d-le antrenor. Fotbalul e rege aici.
Și pe baschet nu prea dă nimeni doi bani.
O să-i scutur pe sponsori de încă niște bani, câteva burse în plus.
Niște bani în plus?
Trebuie să găsesc jucători.
Cum pot recruta cu doar una sau două burse?
- Uiți de unde vii, Don? Antrenai fete de liceu.
Uită-te în jur. Nu suntem o universitate precum Kentucky, Duke, Kansas.
Suntem o școală săracă, ne numărăm fiecare bănuț pentru a finanța
o spoială de educație unor sărăcani.
Suntem norocoși că putem trimite în teren o echipă decentă.
Ei bine, decența nu e de ajuns.
Duke e locul pentru tine.
- Salut, ce mai faci? Don Haskins, Texas Western.
Ce mai faci? Don Haskins.
- Ai văzut vreunul care să-ți placă? - Ce zici de numărul trei?
- Jason Stevens, din Chicago. Medie de 18 puncte pe meci.
Încă n-a scris o scrisoare de intenție.
Jason!
Îți bați gura degeaba, Don!
- Jason, Don Haskins, Texas Western. - Western Union?
Texas Western, din El Paso.
După meci, vreau să discutăm, poate vii să joci pentru mine.
Să joc pentru tine, la Texas Western?
Mersi, d-le antrenor, dar vreau să am totuși o șansă să câștig.
- Ce zici de băiatul ăla mare de-acolo? A avut rezultate bune sezonul trecut.
Va semna pentru Kansas.
Vrei să vorbești cu Bobby Joe Hill?
Fiule, nu poți câștiga cu negrotei în echipă!
Sigur, pot să sară, dar nu au inițiativă.
Nu fac față presiunii. N-au suficientă inteligență.
Băiatul ăsta, în special. Un neisprăvit obraznic.
Doar spune-mi unde-l pot găsi.
- Scuză-mă. Sunt antrenor de baschet la Texas Western.
Aș vrea să vii să joci pentru noi. - Nu, mulțumesc.
Am terminat-o cu sportul ăsta. Abia m-au băgat în teren astă-seară.
- Îți oferim o bursă integrală. - Mda.
Mă aduceți la echipă pe post de talisman, apoi o să mă uitați tot timpul pe bancă.
Mai degrabă mă las. Fac altceva.
Să fiu următorul Smokey Robinson. Poate candidez și la Președinție.
Ai talent, fiule. E păcat să-l irosești!
- Serios? De când eram mic mi-a plăcut un singur lucru: baschetul.
Știi cum e să ai mingea în mână?
E ca și când ai face muzică prin felul cum joci.
Singura problemă e că tu nu vrei să asculți cântecul.
Folosești cuvinte mari, Hill.
N-am venit aici să caut un jucător pe care să-l țin pe bancă.
Intenționez să te titularizez
- să fii titular în Divizia I a Campionatului Universitar.
- Ce e cu tine, doml'e? Eu mi-am acceptat soarta. Ce ai de nu poți înțelege asta?
N-am nimic, fiule.
Dar tu tocmai mi-ai spus visul tău de-o viață. Eu te pot face să joci.
Te pot ajuta să-ți îndeplinești visul mai repede decât îți ia o tornadă șosetele.
Ești hazliu.
Și tu.
- O să lași un jucător de culoare să joace de la început?
- Eu nu văd culoarea pielii. Văd doar viteză, văd talent și tu asta ai.
Și asta voi introduce în teren.
- Și care-i chestia cu echipa asta, până la urmă?
- Căutătorul ăla de talente din New York, Hilton White.
Are acolo trei băieți. Joacă pe stradă.
El zice că pot face fața oricui.
- Fiecare din băieții ăștia e de culoare, Don.
Câți ai de gând să recrutezi?
- Avem nevoie de șapte jucători care să înscrie și să joace bine la recuperare.
Faptul că sunt de culoare nu e o problemă.
- Atunci, d-le antrenor, dă-mi voie să-ți prezint puțin situația.
În Sud nu e nici un jucător de culoare la vreo echipă de baschet de Divizia I.
Nici la SEC, nici la ACC și nici la SWC.
Dar tu ai de gând să aduci șapte la noi la echipă.
Încep eu să surzesc? Am nevoie de aparat auditiv?
Nu, Ross. Intenționez să câștig.
- Îi tot dai înainte, de parcă negrii vor fi viitorul baschetului.
Îți poți imagina așa ceva?
Există reguli. Reguli nescrise.
Bagi un negru să joace la meciurile de acasă,
doi în deplasare și trei dacă ești condus.
Doamne, ai milă! Să aduci atâția negri la echipă! Așa ceva nu se face!
Periclitezi și cariera ta și a mea și a lui Moe.
- Și, de parcă n-ar fi de ajuns, n-avem nici bani de benzină ca să ajungem acasă.
- Ce noroc pe capul tău că nu trebuie să-ți faci griji pentru asta!
Pentru că mâine iei primul autobuz spre New York.
- Mă trimiți acolo pentru jucătorii ăia de cartier?
Trebuie că ți-ai pierdut mințile!
Și cine va plăti pentru toate astea, dacă-mi permiți să întreb?
- Dacă vrei să câștigi, trebuie să faci recrutări. Așa fac echipele mari.
A fost un joc bun, omule.
Puștiule, ai un minut?
- Mama a făcut plăcintă. Mai e o singură bucată, aia e a mea.
Puștiule, ai un minut la dispoziție?
- Îl știi pe tipul ăla? - Ce? Nu!
Puștiule, ai un minut?
Fugi! Fugi!
Bună, Charlie!
- Bună, mamă! Nu o să-ți vină să crezi ce ni s-a întâmplat, lui Alvin și mie!
Erau să sară vreo doi albi pe noi.
Abia aștept să iau o bucată din...
plăcintă. - Doamnă, plăcinta asta e atât de bună
încât mă face să mă supăr pe mama mea.
- El e dl. Haskins. A venit tocmai din El Paso, Texas.
Vrea să joci baschet, cu bursa.
Texas? Ca să mă linșeze?
- Păi El Paso nu e ca restul Texasului. E mai... cosmopolit.
- Tata mi-a făcut deja rost de o slujbă bună, la oțelărie.
- Întotdeauna mi-am dorit ca Harry să aibă parte de o educație.
Sunt și aici școli!
- Nu-mi prea convine să-mi trimit băiatul atât de departe
și să-l las pe mâna unui străin.
- Știu. Înțeleg. O să am grijă de el ca de propriul meu fiu.
Mi-ai mâncat plăcinta!
- Noi suntem oameni cu frică de Dumnezeu pe - aici.
D-voastră sunteți?
- N-o să vă mint. N-am mai fost la biserică de atâta timp
încât nu mai știu nici măcar în ce zi se merge de obicei.
Mi-e rușine s-o spun... sunt un netrebnic.
Păi...
Cu toții avem momente de rătăcire. Dar ne salvează rugăciunea.
Spune-mi mai multe despre El Paso. - Nu, mama! Mama, haide, te rog!
- Este minunat, d-nă. E chiar pe malurile Rio Grande-ului. E o mică oază.
Nu.
Am o mulțime de oferte. - Da?
De unde? Duke? Kansas?
- Voi juca pentru Globetrotters. - Probabil că așa e mai bine.
E mai bine să joci în echipa aia de păcălici în fiecare seară.
Pentru că în liga noastră n-ai putea trece nici de
un apărător mediocru cu driblingul ăla șmecher al tău.
- Omule, fără supărare, dar astea-s prostii.
Frate, fără supărare, dar, fără muncă,
nu cred că ai putea trece nici de un bătrânel ramolit ca mine.
Să trec de tine?
Aș trece de tine, prin tine, peste tine, pe sub tine, pe lângă tine.
De fapt, te voi învârti ca pe un titirez,
o să-ți mănânc prânzul, o să-ți fur prietena
și o să-ți bat și câinele în același timp.
Să trec de tine...
Haide, Orsten! Haide!
Fă-ți jocul!
- Mă faultezi! - Asta numești tu fault?
Până și pentru băiatul meu de 3 ani asta e o atingere drăgăstoasă.
Oh! Haide, omule!
Stai puțin. Stai puțin.
Te aștepți să reacționez la datul tău din cap și la niște răsuciri ale corpului?
E o activitate fără vreun orizont de reușită.
Ai mingea în fața ta. Nu vei pleca nicăieri fără ea!
Ia încearcă asta. Se numește "pasul legănat". Ești gata? Treci pe poziție.
Ok?
Diferența dintre mine și tine e că eu protejez mingea.
Dau impresia că voi începe un dribling așa că reacționezi și, când o faci,
schimb partea și trec pe lângă tine.
Încearcă. E simplu, dar îți va pune în valoare aruncarea aia bună a ta.
Prima oară. Aia e.
Scuzați-mă!
Caut trei băieți.
Nevil Shed,
Willie Worsley și Willie Cager.
Sunt băieți de culoare. Îi cunoașteți vreunul?
- A spus cumva colorat? - A zis ceea ce cred eu?
Mda.
Și nu prea cred că vorbea de vreun televizor.
Are o mașină faină.
- Puștii ăștia din New York, or fi ei de pe străzi, dar cu siguranță știu să joace!
Fundașul ăla mic joacă precum un uriaș.
Extremă fuge ca o antilopă, n-am mai văzut așa ceva.
- Cât îți va lua să îi convingi? - O săptămână, probabil.
- Cum stau lucrurile cu Lattin? Băieții ăștia
joacă bine, dar nu sunt mari de înălțime!
Hei!
Vrei să-i fac plinul?
- I-am sunat antrenorul, dar mi-a râs în nas.
Mai am, totuși, un as în mânecă.
Și încă ceva, Don.
Am avut o mică neînțelegere aici.
Crezi că-mi mai poți trimite încă o sută de dolari?
Unde naiba ne duce antrenorul ăsta?
Frate, nu cred că mai suntem pe pământ!
- Auzi, Willie! - Da?
- Ai o fisă? - Pentru ce?
- Trebuie s-o sun pe mama, să-i spun că am ajuns astronaut.
Se pare că suntem primii negri pe Lună!
- Ce-s chestiile astea moarte pe marginea drumului?
- Jucătorii din echipa de anul trecut, care încercau să se târască înapoi la New York.
Mergem în Iad, pur și simplu.
El Paso, Texas. Nicăieri nu-i ca aici.
Soarele de Texas strălucește cam 330 de zile pe an.
Da, doml'e, ești în țara lui Dumnezeu.
- Dacă asta e țara Domnului, atunci e clar că bunul Dumnezeu nu vrea vecini.
- Omule, locul ăsta parcă - i desprins din Bonanza.
- Mda, mă rog, tu doar zâmbește-le și spune "Sal'tare".
Sal'tare!
Lui trebuie să-i spui "Hola". Uite-așa.
Hola!
- Mă, ce-nseamnă toată chestia asta cu "hola"?
Înseamnă "bună, portoricanilor".
Ai adus niște jucători de culoare, Don?
Așa-i.
Șapte?
Nu sunt sigur că sponsorilor le va plăcea treaba asta.
E puțin altfel decât sunt ei obișnuiți.
- M-ai angajat să formez o echipă. Ei bine, asta și fac.
Nu, Don.
Te-am angajat ca să-i disciplinezi pe jucători.
Iar tu faci mai mult decât îmi doream.
Ăștia sunt noii noștri coechipieri?
- Ross a spus că lucrurile vor fi diferite anul acesta.
S-ar zice că nu glumea.
- N-am mai văzut niciodată unu dintr-ăsta. - Unul de care?
Unul ca ei - un colorat.
Trebuie să ieși mai des de la fermă.
- O să iau de-aia, de-aia și puțin dintr-ăia.
- Mai lasă și altora, frate! - Dispari, piticanie!
- Pe cine faci tu piticanie? Clown dințos ce ești!
- De ce nu-ți iei tu frumos pălăriuța roșie și felinarul și te duci înapoi în grădină?
Și te anunț eu când au terminat de mâncat bărbații în toată firea.
Ușurel, dințosule. Am văzut grile de
Pontiac mai mici decât fildeșii ăia ai tăi!
- Taco, nacho, burrito? - Nu, caut un hot dog-o.
Taco, nacho, burrito?
Nu, nu. Hot dog-o.
Hot dog-o.
Nacho?
- La ce te uiți? N-ai mai văzut un negru până acum?
- Ba da, am văzut o grămadă de oameni ca tine.
De unde sunteți? Din Harlem?
- Crezi că toți negrii sunt din Harlem? - Ce, voi sunteți toți din Mayberry?
- Calmează-te! N-a vrut să te jignească. - Tu vezi-ți de treaba ta!
- Uite, băieți, eu sunt Togo Riley. Sunt din El Paso.
Voi de unde sunteți?
Bobby Joe Hill, din Detroit.
Mda, eu sunt Willie Cager, South Bronx.
Extremă.
Jerry Armstrong, Eagleville, Missouri.
Am marcat câte 19 puncte pe meci în campionatul statal.
Sunt titularul postului de extremă.
Harry Flournoy.
Gary, lndiana.
Tura de zi la Oțelăria United Steel.
Eu voi fi titular pe postul de extremă.
Du-te înapoi la vaci, Jethro.
- Haide, Flournoy, ia-o! Ia-o, Flournoy. Ia-o!
Aruncă mingea, haide!
- Hei, ține coșul nemișcat, mititelule! - Orsten, tacă-ți pliscul. Cager! Cager!
Dă-te de pe mine!
- Cager! Cager! - Aruncă la coș, Willie! Aruncă!
Ai mutat coșul!
- Măcar o dată, avantajul a fost de partea negrilor.
Ce? Ce, fermierule? Ce e?
Încetați! Veniți încoace!
Ăsta e doar încă un exemplu că prostia
vine în mărimi, forme și culori variate.
Sunteți jalnici. Jalnici.
Vă prostiți pe-aici ca niște copii de grădiniță.
Acum curățați locul ăsta și dați și voi impresia că aveți măcar puțin bun-simț.
Credeți că puteți face asta? - Da.
- Incredibil! L-ai convins pe David Lattin să vină să joace la noi.
E David Lattin.
Am citit despre el prin ziare.
Cum ai reușit una ca asta?
Ce mai faci, frate?
- Trebuia să ții mâna întinsă mai mult timp.
Poate-ți dădea un bacșiș.
Mamă, îl fac praf pe boul ăla!
Worsley. Știi că trebuie trei ca tine
doar ca să-i rupă poza tipului ăsta, nu?
Taică-meu vrea să vin să lucrez la fermă.
El zice că baschetul e o pierdere de timp.
Eu nu sunt de acord.
- Voi sunteți noii jucători? - Da, noi suntem.
- Nu-mi păreți cine știe ce! - Oh, ia-o încet, frate!
Îi ai în față pe noii Măreții Mineri! - Măreții Mineri?
Sunteți un colegiu care studiază săpatul gropilor. O școală de navetiști.
Jucați pentru un antrenor de baschet feminin. Măreții Mineri! Ha ha!
E amuzant.
Cum adică, antrenor de baschet feminin?
- Sunteți aici pentru a învăța baschet defensiv, fundamental și disciplinat.
Asta înseamnă disciplina pe teren și în afara lui.
Fără fete.
Fără băutură. Fără să pierdeți nopțile.
Nimic în afară de baschet fundamental.
Eu vorbesc, voi ascultați.
Nu vreau să aud "Nu pot!", "Nu vreau!" sau "D-le antrenor, sângerez!"
Nu vreau să aud nimic altceva în afară de minge cum sare.
Jucați baschet după metoda mea. Metoda mea e grea.
În special dacă fundașul poartă o fustă.
Care e problema? Ai plumb în picioare?
Mișcă picioarele! Stai jos, stai aplecat, fiule! Haide! Haide!
Nu ne apărăm stând în picioare! Ține-ți fundul jos!
Mai jos! Să fie incomod! Așa mai merge.
Ce ai, fiule? Te încurcă fusta?
Haide, haide, Lattin, în forță, ține-l la pământ!
Ești pe teritoriul meu, tăntălăule!
- Shed, ce-a fost aia? L-ai lăsat să-și pună și subsuorile în coș!
Îți bați joc de mine?
Pe-aici, noi nu dăm înapoi în fața nimănui!
Partea asta de teren e a ta!
Și, Lattin, am spus fără slam-dunk-uri!
Haideți, încă o dată!
Frumoasă aruncare, uriașule!
Îmi cer scuze! Bou mătăhălos!
- Ține mâna întinsă mai mult timp. Poate-ți dă cineva un bacșiș.
- Shed, ce se întâmplă? Ești ca umbra lui Lattin pe-acolo!
Nu se poate ca un tip așa de mare ca tine să fie speriat!
- Nu la fel de speriat cum vei fi tu când te voi rupe în bătaie, spiridușule!
Nu te atinge de lucrurile mele, frate!
Lasă asta pe seama băieților mari!
Probabil că pe la voi prin Indiana nici măcar nu s-a auzit de Panterele Negre.
Omule, știu de ei.
- E una să știi de ei și complet altă să trăiești ca ei.
- Păi, mie nu-mi trebuie o carte ca să-mi spună cum să trăiesc.
Fraților! Azi vom trece podul!
Aud ca la Juarez e plin de fete frumoase!
- Și ce o să faci când le găsești, prostule? Nu știi spaniolă!
- Asta nu are nevoie de nici o traducere! - Antrenorul v-a spus care sunt regulile!
- El are regulile lui, iar eu pe ale mele. Prima regulă: să facem prostii!
- Haide! - Willie Worsley are nevoie de domnișoare!
- Ar fi bine să fie și niște fete pe-acolo, frate!
N-ai știi ce să faci cu ele!
Pace, frate!
Știi că avem antrenament mâine dimineață!
Bine.
Atunci tu stai aici și odihnește-te pentru mâine.
- Mă duc înapoi. Careva să vină cu mine. - Hei, calmează-te Shed. Zâmbește.
Încercați cu toții să păreți mexicani.
Am 1,95!
- Atunci încearcă să arăți ca trei mexicani. Ce mai faceți? Bine?
- Worsley, tu urmezi. - Nu, nu, nu, nu!
- Elijah Muhammad și Musulmanii Negri spun că alcoolul le fură mințile negrilor!
- Omule, Elijah Muhammad n - a jucat niciodată pentru un alb nebun.
Scuză-mă, d-le. D-le.
Te pot ruga să umpli paharul ăsta cu niște apă rece?
Amicul meu Worsley vrea să înoate puțin.
- Serios, n-am de gând să mă mai spetesc alergând pentru el.
Se folosesc de noi, așa că am de gând să mă folosesc și eu, la rândul meu, de ei.
Educația este cheia, băieți!
Bla, bla, bla...
Poftim, educă asta!
- Bună, scumpete! - Mulțumesc.
Cum te cheamă?
- La ce-ți trebuie numele meu? Și așa nu-l vei folosi.
Azi îți vezi numai de serviciu?
- Se anunță o noapte rece în Mexic pentru tine, băiete!
Îți merge bine, Tina?
Ascultă, nu vorbeam serios.
Pe mine mă cheamă Bobby Joe.
Prietenii îmi spun Bobby Joe.
- Tina. Și merg la aceeași școală ca și tine.
Și nu o să mă las fraierită de atitudinea asta a ta de negru bun de gură.
Mama m-a avertizat în privința ta! - Mama ta nici măcar nu mă cunoaște!
- Mi-a zis să mă feresc de băieții drăguți cu zâmbete largi, pantofi uzați
și bancnote de un dolar în buzunar.
- Ei bine, eu nu sunt așa. Îți spun, m-ai înțeles greșit.
Ce mai faceți, băieți?
Ce-ai zis, fiule? N-am înțeles.
Cum e toată lumea azi? Vă simțiți bine?
Ești în regulă, Bobby Joe?
Hei, aud că vorbești spaniolă, nu?
- Domnule? - Mă întrebam...
Arăți puțin cam obosit. Te-a obosit jocul ăla al tău de picioare de ieri?
Sau alta e cauza?
Acum, fiindcă unii dintre voi ați fost mușcați azi-noapte de viermele răului,
în dimineața asta, voi toți veți fugi!
Viermele răului nu m-a mușcat niciodată!
- O sută de sprinturi! La treabă! Să sprintăm!
Lattin! Treci la linia de fund, fiule!
Azi veți fugi până vi se găuresc încălțările!
Arăți de parcă ai fugi prin nămol, fiule!
Îți bați joc de mine? Îți bați joc de mine?
Hill, ține-ți fundul jos!
Mai sunt 31 de zile până începe sezonul și voi veți alerga în fiecare dintre ele!
Oh, aia a fost frumoasă! Aia a fost foarte frumoasă!
Ați văzut cu toții fenta aia? A venit circul în oraș.
- Ce faci? - Îmi fac jocul.
- Aici faci jocul meu! Toate chestiile celelalte aduc doar nesiguranță!
Jucătorii mari folosesc scheme simple, de bază. Jocul spectaculos e nesigur!
- Dacă nu vroia să jucăm cum jucăm de obicei, de ce ne-a mai adus aici?
- M-am săturat să mă muncească în halul ăsta!
N-am nevoie de toate astea!
- Înțelegi ce vreau să zic? - Ba ai nevoie!
Ăsta nu e baschet! Ne omori!
- Păi, din câte văd eu, nu prea ai multe alternative!
Ce?
Vrei să te dai bătut?
Dacă renunți acum, vei renunța tot restul vieții!
Uită-te!
- Nu-ți fă griji! Gunsmoke n-a fost chiar așa bun astă-seară!
Cum a fost antrenamentul?
Într-atât de bun, huh?
- Haide! Mișcă-ți picioarele! Plimbă mingea! Mai repede!
Dă-te jos de pe mine, fermierule!
- Nu te mai plânge atâta, Harlem! - Ți-am spus că nu sunt din Harlem!
Încetați! Încetați!
Încetați! Încetați! Încetați!
Dacă ați fi făcut asta în timpul unui meci, ar fi fost considerat
fault tehnic, pentru că v-ați luat la bătaie.
Amândoi ați fi fost dați afară. Probabil că ne-ar fi costat meciul, fiule.
Toată lumea la linia de fund! Veți fugi cu toții din cauza egoismului lor!
Cu doar 2 săptămâni înaintea primului meci voi tot nu ascultați!
- Elevi, încercați să identificați toate mineralele din cutii.
Eu voi trece pe la fiecare, așa că dacă aveți probleme, să-mi spuneți.
- Echipa asta nu joacă baschet ca pe străzi!
Noi jucăm baschet defensiv, fundamental, disciplinat.
- Togo? Arată-i, te rog, d-lui Cager cum se aruncă la coș.
Poftim.
- Asta vrei să fac? - Mda.
- Haide, d-le antrenor, cu stilul meu cum rămâne?
Am mult prea mult stil ca să fac chestia aia!
- Lasă stilul pentru stiliști! Tu doar dovedește-mi că meriți să joci în NCAA.
În regulă, băieți.
Ești un tip deștept, Harry.
Dar notele astea ale tale sunt mult sub așteptări.
- Păi fiecare curs este despre roci, iar eu sunt negru. Nu le am cu rocile.
- Ai două săptămâni ca să - ți îmbunătățești notele.
M-ai auzit? - Da, d-le!
- Cum a mers? - Ce o să facă?
Deja ne-a alergat până a scos și sufletul din noi!
E o fată grozavă.
- E drăguță? - Nu.
- Da? - E o drăguță, dar nu e drăguță.
- Cine îmi poate spune cum sunt clasificate rocile?
Fiul meu, Harry.
Da, d-nă.
Granit, syenite și gabbro.
- Și poate cineva să-mi spună cum se formează?
Da, d-nă, Harry poate.
- Prin plutoni care se răcește lent? - Și ce e un pluton?
Harry.
- E o intruziune de mare profunzime fără plafon vizibil.
Foarte bine, Harry.
Știi că te iubesc, dar...
Nu, nu pot. Nu pot face asta. Nu din nou.
Te rog, iubito! Nu mă pune să fac asta iar! Te rog!
- Să nu mai intri niciodată când întrețin vreo prietenă!
- N-am știut! - Verifică gura aia de aerisire!
- Ți-am spus, când aia e deschisă, e prea fierbinte ca tu să mai intri în cameră.
- Hai, omule, calmează-te! - Ai înțeles?
Ok, bine!
Shed!
- Haide, frate! - Așa vezi.
Nu cred că-i face bine la spate!
Shed!
- Ai apucat să dormi vreodată în patul tău?
- Hai, e timpul pentru antrenament. Ai dormit aici toată noaptea.
Hai, trezirea!
- Poftim, omule! Du-te și cumpără-ți un hot dog!
- Poziția de bază. Proptește-te bine pe picioare.
- Ridică-ți brațele! Ridică-ți brațele! Așa.
Știu că ți-am spus să nu dai slam-dunk-uri,
dar când joacă așa de slab, bagă-i-le pe gât!
Știi ceva, Shed? Ești ca o rață. În fiecare zi te trezești într-o altă lume.
Chelneriță de la Dairy Queen e mai dură ca tine!
În regulă. Mișcă-ți picioarele. Hai, înapoi la antrenament.
- Deci sunt 7. - De fapt, sunt 12 cu totul.
Da, dar 7 dintre "ceilalți"
D-le antrenor...
Pleci acasă.
Acasă? Ce vreți să spuneți?
- Ți-e frică să joci la recuperare și să faci faza defensivă. Ești prea moale.
De-aia te trimit înapoi acasă. - Ah, haideți! Nu!
Sezonul începe în două zile. Nu mă puteți trimite acasă.
- Nu-mi pot permite să țin un tip solid căruia îi e prea frică să joace ca atare.
- Nu. - Poftim biletul.
D-le antrenor, vă rog!
Nu voi mai putea să-l privesc vreodată în ochi pe tata. D-le antrenor!
- Uitați-vă, ce mișcări! Cum trece prin întreaga apărare! E de neoprit!
Ce aruncare din săritură!
E bună! Roy, e bună!
Publicul își iese din minți, Roy!
Ați vărsat multă sudoare pe terenul ăsta
și asta va da roade.
Știu că vi se pare că am fost prea dur cu voi, fără motiv.
Dar am fost dur pentru că știu cât de buni puteți fi.
Oamenii din afara sălii acesteia nu ne dau nici o șansă sezonul ăsta,
având jucători pe care i-au refuzat celelalte școli.
Dar oamenii aceia nu vă cunosc. Eu, în schimb, vă cunosc.
Sunteți talentați. Sunteți disciplinați.
Și vă pasă de tipul care stă lângă voi.
Așa vom câștiga de mâine seară încolo.
Așa că duceți-vă și jucați baschet așa cum numai Texas Western știe s-o facă!
Să dăm o semnificație lucrului ăstuia!
La trei.
1,2,3.
Minerii!
În regulă. În regulă!
Să începem. Repede. Haideți!
- Ce mai cauți încă aici, Shed? - Sunt... sunt gata să joc.
- Ai avut șansa să fii bărbat. Acum, du-te. Ia-ți biletul și pleacă acasă.
- Haide, omule! Lasă-mă să joc! - Nu pot! Dacă te rănești?
Lasă-mă să joc!
- Haide! Haide! Haide! Nu-mi pasă cât ești de obosit!
Așa se joacă!
Lasă-mă să mă uit la aia. Vino-ncoace și lasă-mă să văd. Așteaptă.
- Sunt bine. - Știu că ești ok.
Mergi, dar nasul ăla al tău nu-i într-o formă prea bună. Sângerezi puternic.
- Sunt în regulă. - Dă-ți capul pe spate. Sângerezi.
În regulă, să jucăm. Haide.
- Nu mai țopăi ca un iepuroi! Am spus să te rotești.
Ce, mai nou joci baseball?
Nimic nu mă va opri să joc.
- Nu vrea să meargă la medic, d-le antrenor.
- Nu-i nimic. Nu merg nicăieri. Sunt aici ca să rămân.
- Du-te și ai grijă de nasul ăla.
O să avem nevoie de tine sezonul ăsta, bine?
Poftim, Nevil.
- Bună, din nou. Aici Judd Milton, vocea Minerilor pe KTSM 1380.
Bine ați venit. Este primul meci pe teren propriu
și jucăm împotriva Ogarilor Cenușii de la Eastern New Mexico State College.
Aceasta este o noapte a întrebărilor.
Va putea Don Haskins, puțin-cunoscutul antrenor
venit de la echipa de fete a liceului Benjamin,
să facă din Mineri o echipă respectabilă?
- Lasă-mă să văd. - Dă-mi drumul.
- Ce? - Nu-l atinge, omule!
Hei, omule, pe unde-ai fost?
- A fost o noapte lungă, dacă înțelegi ce vreau să spun.
Te vei cuminți vreodată?
A zis cineva ceva?
Și acum, Texas Western Miners.
Apărător, David Palacio, din El Paso.
Pivot, din Eagleville, Missouri, Jerry Armstrong.
Apărător, din Detroit, Michigan, Bobby Joe Hill.
Extremă, din Gary, Indiana, Harry Flournoy.
Și, în centru, din Houston, Texas, David "Big Daddy D" Lattin.
- Trei dintr-ăștia, Wallace. Arată precum blestematul de Tuskegee Institute.
Când am și devenit o școală de colorați?
Echipa Texas Western Miners din 1965!
Minerii încep sezonul câștigând posesia.
Haide, Hill, pregătește-o! Nu te grăbi!
Protejați mingea!
Nu e un început prea bun pentru Mineri.
- Hei, Hill, ai observat că omul pe care îl marchezi tocmai a înscris?
Mitch, aici, aici!
- Hill se îndreaptă către coș, înscrie pentru 2 puncte.
Nu te mai da mare!
Baschet fundamental, Hill. Ai grijă la poziție!
N-aveai poziția corectă de-aia a trecut de tine.
- Antrenorul Haskins încearcă să facă din băieții ăștia jucători de echipă.
Cager înscrie pentru 2 puncte.
Cager, tu doar bagă mingea cu panoul.
Bagă-i mâna în față, fiule! Trebuie să te opui aruncării!
Aici, aici! Arunc-o!
Unde-i apărarea? Aia nu-i apărare.
Hill fentează și se întoarce... scapă mingea!
- De-aia nu vreau să jucați la spectacol. - Haide!
- Hei, Armstrong! Hei, Flournoy! Îți bați joc de mine?
Lattin, tu zici că ai prins rădăcini în podea, fiule.
Bagă mingea aia! Așa!
Am văzut-o, fiule!
- Și minerii conduc la o diferență de 4 puncte.
Au nevoie de un blocaj acum.
- Te-ai apărat bine, Armstrong! Te-ai apărat bine!
- Așadar, era Don Haskins începe cu o victorie la patru puncte diferență
asupra unei echipe nu foarte impresionantă a celor de la Eastern New Mexico.
Dar adevărata poveste în această seară-
faptul că Haskins a trimis pe teren trei jucători negri în formația de start-
o mișcare care sigur va stârni controverse atât
pe teren cât și în afara lui în acest sezon.
- Știi toate trucurile nu? - Oh, da!
Le-ai încercat pe o sută de fete?
Poate pe 50 sau 60.
- M-am săturat să mă tot mut dintr-un loc într-altul.
Vreau să mă stabilesc într-un loc pentru ceva timp.
Ai ce trebuie pentru asta, Bobby Joe?
D-le antrenor, nu mai pot! - O, eu cred că mai poți!
Ai energie pentru tot felul de prostii, mai puțin pentru echipa ta!
Mai puțin pentru a arăta puțin respect și pentru a fi un conducător!
Nu am nici o echipă!
Nu vom ajunge nicăieri! Ne tot spui tot timpul cât de slabi suntem!
Știm că nu vom câștiga! La ce-ai vrea să mă aștept?
- Tatăl meu a condus un camion mare parte din viața sa.
Nu e nimic rău în asta, cu excepția faptului că ura lucrul ăsta.
Dar era singurul lucru pe care știa să-l facă pentru a pune mâncare pe masă
și pentru ca noi, copiii lui, să avem șansa să facem ceea ce ne place.
Iubesc sportul ăsta. Îl iubesc.
N-am fost niciodată cel mai bun jucător.
Dar am muncit din greu și am depășit jucători mult mai buni.
Nu sunt cel mai deștept antrenor dar muncesc din
greu și îi depășesc pe alții mult mai deștepți.
Iar când văd cât talent ai și te văd că-l irosești, îmi ies din pepeni.
Dacă n-ai putea intra în sală, dacă n-ai avea oportunitatea,
atunci n-am avea ce să mai vorbim,
dar, fiule, am trecut și eu prin asta. Timpurile s-au schimbat. Ești în sală!
Și dacă ești în sală și pășești pe teren atunci
ai face bine să-l respecți pe tatăl meu, pe mine
și să te respecți și pe tine însuți și să joci baschet.
- Suntem la mijlocul primei reprize. Iowa joacă bine.
Bineînțeles, asta era de așteptat.
Sunt neînvinși și se află pe locul patru în clasamentul național.
Iowa e întotdeauna între primii zece. Și încă un coș pentru Hawkeyes.
Antrenorul Haskins nu e prea fericit.
Echipa sa are un deficit de 8 puncte în momentul de față.
Hei! Strângeți acolo!
Stai cu el! Stai cu el!
Shed! Închide acolo! Shed!
- Coșul ăsta e valabil. - Shed, vrei să închizi culoarul?
Asta e! I-am prins!
- Texas Western se chinuie să înscrie împotriva
unei apărări foarte bune a celor de la Hawkeyes.
Și un blocaj excelent chiar înainte de pauză.
Am văzut multe reprize grele la baschet, dar Minerii suferă din greu.
Intră la cabine cu un deficit de 16 puncte.
Spune-o, Hill! Spune-o!
- Nu putem juca așa! Sunt mai buni ca noi la jocul tău!
Trebuie să ne lași mai multă libertate!
Tu doar respectă indicațiile, Bobby Joe.
Vrei baschet fundamental, nu?
Iowa le oferă o adevărată lecție de baschet celor de la Texas Western.
A fost o partidă grea până acum.
Nu e noaptea noastră, d-le antrenor.
Hei, Hill! Time-out! Time-out!
Time-out pentru echipa în alb.
D-le antrenor...
Dacă ne-ai lăsa să ne jucăm jocul...
- În regulă, Hill, joacă-ți jocul tău. Și joacă-l și pe-al meu.
- Ești gata să joci? - Da, să-i dăm drumul.
- Și minerii reușesc câteva coșuri succesive.
Cu toate acestea, diferența este, în continuare, una uriașă.
Orsten Artis fură mingea, îi pasează lui Bobby Hill, care aruncă pentru 2 puncte!
Ei bine, se pare că Minerii au umblat serios la defensivă.
Acum Iowa este echipa care se chinuie să înscrie.
Această presiune pe tot terenul a celor de la Miners i-a debusolat pe Hawkeyes.
Du-te la coș! Du-te!
Ei bine, începe revenirea! Scorul e 59-48, Iowa conduce în continuare.
Haide, fiule!
Să câștigăm!
Apărare! Apărare!
Aia e!
Da!
- Conduși cu 16 puncte la pauză, Texas Western
au luptat din greu și au revenit în joc!
Minerii sunt conduși cu un punct, când mai sunt 15 secunde de joc.
Au o șansă să câștige meciul.
Hill! Hill! Nouă! Nouă!
Răsfirați-le apărarea! Apărarea!
- Hill e la mijlocul terenului. Se uită în dreapta-nu e nimeni acolo.
Se uită în stânga- va încerca de unul singur!
Cei de la Hawkeyes roiesc în jurul lui. Desface apărarea, aruncă!
Și e bună! Minerii câștigă!
Miners câștigă! Văd cu ochii mei dar tot nu-mi vine să cred!
Miners înving o echipă puternică și cu tradiție precum Iowa,
a patra echipă a națiunii și prima echipă de
primă-mână pe care o întâlnim sezonul acesta!
Acești Mineri sunt aievea!
- Astă-seară chiar ai jucat, nu te-ai comportat ca un tăntălău.
- Nu sunt niciodată tăntălău. Am fost întotdeauna un jucător adevărat!
Omul meu!
Stingeți flăcările și chemații câinii!
- Cine - a mai auzit de Texas Western?
Ei bine, Hawkeyes cu siguranță au auzit acum!
- Ce faceți, mergeți la biserică? - Shhh!
Taci!
De ce le-am luat și pe albituri cu noi?
Mda, voi ce căutați aici, albiturilor?
- Hei, omule, mai avem câțiva și în mașina cealaltă.
Tu ce cauți în față?
Hei! Nu...
Big Daddy s-a întors, păpușă!
Bună!
Baudoin! Omule ești tare!
N-am crezut că un alb ar mânca chitlins! Intestine de porc.
Cum îl cheamă pe prietenul tău?
El e Big Daddy!
Eu-eu sunt Little Daddy.
- Mă întrebam... voi cum preferați să fiți numiți? Negri sau de culoare?
- Da ce, ți se pare că suntem o grămadă de rufe, să fim colorați?
Jerry, suntem negri, ok?
- Negri? - Da, negri.
- Credeam că vi se zicea altfel. - Nu, omule. Negru e "rău", omule. "Rău".
Asta ziceam și eu, negru e rău.
- Pot să-i țin o predică? - Dă-i drumul.
- Nu, Jerry din Mayberry, "rău" înseamnă bun.
În regulă.
- Nu, nu, nu! Rău înseamnă rău! Știu asta!
Nu, nu. Ascultă.
Pentru Ellie Mae, unchiul Jed și bunică de la fermă, "rău" înseamnă rău.
Păi...
Dar, pentru noi, "rău" e bun. Te-ai prins?
- Ok, "rău" e, de fapt, bun? - Așa. Acum ai înțeles!
Ok.
Și atunci "bun" ce înseamnă?
Bobby Joe deschide calea.
Minerii îi fac praf pe Diavoli!
Încă o victorie pentru Miners!
Miners le pun botniță celor de la Bulldogs.
- Ăla e Billy Joel Royal? - Da.
- Fundul lui ăla alb n-ar ști să recunoască partea
săracă a orașului nici dacă l-aș duce de mână până acolo!
- Tu ce ai? - Așteaptă! Ascultă aici!
Știți cântecul ăsta?
Ah, omule, închide-l!
Acum se încinge atmosfera!
Hei! Ia ascultați voi aici!
Eforturile Minerilor sunt răsplătite.
Jocul colectiv solid le aduce victoria la 12 puncte diferență.
New Orleans!
Miners urcă în clasament!
- De 12 ani, am fost un prieten bun pentru această școală.
Am ajutat baschetul, fotbalul, am dat banii pentru stadion.
Întotdeauna am avut în inima Texas Western.
- Nu ne-am fi descurcat niciodată fără ajutorul tău.
- Dar am o mică problemă cu Haskins și toți băieții ăia de culoare cu care joacă.
Nu are nevoie de ei ca să câștige, nu?
Păi, suntem neînvinși.
- E cald afară! - Sunt mort de foame!
Eu trebuie să mă duc la baie.
Comandați-mi și mie niște huevos rancheros.
- Omule, lasă alea pentru când suntem în El Paso. O să comand niște clătite.
- Orice iei, ia-mi și mie ceva cu salsa, ok?
- Eu știu deja ce iau. - Hai, dați meniurile încoace!
- Hei, grozav meci ieri seară. N-am mai văzut pe nimeni să joace așa.
Oh, bună dimineața!
- Vreau ouă. Și vreau niște cârnați. Cârnați.
O fi vreo chestie tipic newyork-eză!
Veți comanda clătite?
- Să nu ajungă putoarea ta de negru pe mine, băiete!
- Stai. - Curăț-o bine!
- Să aveți un Crăciun fericit! Și o zi bună! Bine?
- Omule, vezi ouăle alea? Sunt ca de plastic.
- Nu știu, omule. - N-ai cum să vezi.
Shed!
- Shed, ce s-a întâmplat? Ceva nu-i în regulă!
Ce s-a întâmplat, fiule? Shed, ce s-a întâmplat?
- Ajută-mă! - Ce se întâmplă? Ești bine?
- Ajută-l! - Cine a făcut asta?
I-a văzut careva?
- Fiule, intră în autocar. Să mergem. Uită-te la mine!
Uită-te la mine! Intră în autocar.
- Baudoin. - Cine a făcut asta?
Nu mergem nicăieri!
- Treci în autocar! Toată lumea în autocar!
- Au intrat toți? - Mișcă!
- Îmi vine să omor o albitură. - Nu omoară nimeni pe nimeni.
O să am un cuțit la mine de acum încolo.
- Dacă tu scoți un cuțit, ei o să scoată o pușcă.
- Și ce ar trebui să facem? Să acceptăm situația asta?
- Uite ce e, nu putem să trăim cu toții după regulile Dr. King! Ce vrei să facem?
Să fim pălmuiți și să întoarcem și celălalt obraz?
- Nici pe departe! Spun că ar trebui să gândim.
Când mergem în Sud, să fim tot timpul câte doi.
Să avem tot timpul grijă unul de celălalt.
Să nu le întoarcem spatele nici o clipă albilor ăstora.
- Shed, nu trebuie să-ți fie rușine. I se putea întâmpla oricăruia dintre noi.
Vă spun eu, de-acum nu ne vor mai prinde niciodată singuri. V-o promit!
Dacă vin după unul dintre noi, vor trebui să lupte cu noi toți.
Mary?
E foarte târziu, Don! Să nu mai vii
acasă târziu fără să mă anunți că întârzii!
Știi, oamenilor li se întâmplă tot felul de lucruri.
- Mă duc să-ți pun mâncarea la încălzit. - Iubito, ce s-a întâmplat?
- Mă duc să - ți aduc mâncarea. Durează numai un minut.
- Mary, vorbește-mi! Ce s-a întâmplat?
Hei, ce-i asta?
Iubito, ce-i asta?
Asta e prima? - Nu, eu...
Le arunc de îndată ce le primim.
- De ce nu mi-ai zis nimic? - Nu știu. Eu doar...
- Familia mea e cel mai important lucru pentru mine.
Cum să vă pot proteja dacă nu știu ce se întâmplă?
Don.
Baschetul a fost întreaga noastră viață. Dar e doar un joc.
Nu știu dacă merită toate astea.
Nu, nici eu nu știu.
Dar acum nu mai e doar un joc. Și e clar că nu pot renunța.
Nimic nu m-a deranjat până acum.
E ca și când lucrurile treceau pe lângă mine.
Nu-mi păsa.
Dar acum îmi pasă. Și asta mă îngrozește.
- Nu vreau să-mi doresc ceva ce pot pierde!
Dragule!
Nu e lucru pe care să nu-l poți pierde.
Dar nimeni nu-ți poate răpi dorința. Nimeni!
Niciodată.
- Știi, Scoops, omule, câteodată nici măcar nu-mi vine să mai ies pe teren.
- Uite. Nu poți să-i lași să-ți ia baschetul, omule!
Nu-i poți lăsa să câștige!
- Nu știu la câte asemenea chestii mai pot face față.
Nu-s ca tine, curajos.
- Sweet Pea, de când te cunosc, ai fost întotdeauna mai tare decât ai crezut.
Hei, ești bine, Scoops?